Devils 2012! Fantastisk!
Må vi så høre?
Nu skal I høre.
Fuldstændigt uberørt område.
- Seriøst? - Helt seriøst.
Et lille problem mellem myndigheder og aboriginer
har betydet, at hele området er forbudt område.
- Man kan heller ikke komme ind. - Vi kan!
Nemlig!
150 kilometer forræderisk vildmark i samtlige retninger.
Alle der kom før os, blev anholdt før de kunne flyve.
Idioter.
Hvordan kommer vi forbi myndighederne?
Jeg er glad for, du spørger.
En lille ting, jeg kalder slip fri af fængslet-kortet.
Stone, du viser os steder, hvor vi ellers aldrig ville komme.
Hvis man lever hver dag, som var det ens sidste...
En skønne dag får du ret!
Der har vi det, mine damer og herrer.
Vi nærmer os nu.
Devil's Peak.
900 meter.
- Hold da op. - Se lige der.
Skat, du er så meget min.
Ingen i denne verden får en bedre dag end os.
- Nemlig! - Ja!
Kom så med jer.
Har nogen anden mand taget dig med til sådan et stort sted før?
Nej!
Selvom de havde tilbudt det,
ville jeg kun sige ja til dig, skatter.
Skatter?
Hvor er det nuser!
Det er bare noget, vi kalder hinanden.
Ikke mere sniksnak. Vi skal videre, før vejret slår om.
Vi skal springe nu. Party-time!
Kom så, skatter.
Stone, tag lige mine ting!
- Klar. - Klar.
Godt, folkens, så er det tid til at flyve.
- Der har vi det! - Hold da op!
- Fantastisk! - Kom så.
Skål for dit første BASE-jump, Stone.
Det er så fedt.
- Træd nu ikke forkert. - Altså.
Ja, kom så.
- Stone, hvis det føles forkert... - Jeg skal bare lige have et øjeblik.
Kom så, tag røven på tyngdekraften.
Det kræver mere mod at bakke ud end det gør at springe.
Jeg ved ikke med jer,
men jeg kom ikke for at gå ned ad bjerget.
I hørte manden. Tag det roligt. Du skal nok få chancen.
Bare tag dig god tid.
Landingszonen er lidt for langt væk.
Ja, men vinden er god. Bare udløs faldskærmen lidt for tidligt.
Hvad med at gå lidt tilbage?
Så kan du og jeg springe sammen, efter de andre har sprunget.
- Ja? - Ja.
Okay.
Ja!
Hej.
Stone, hvad venter du på? Udløs skærmen!
Det er for langt nede!
Hjælp!
Den tasmanske djævel
er mere end blot en tegnefilm.
Disse pungmuldvarper fik deres drabelige navn og rygte,
da tidlige europæiske bosættere første gang hørte
de rædselsvækkende skrig, dyret udstøder, når det spiser.
Er du fra USA?
Ja, jeg flyttede hertil for at studere aboriginernes folklore.
På min skole
læste jeg, at dyrets store hoved og hals giver den det stærkeste bid blandt alle dyr.
Du har fuldstændig ret.
Den tasmanske djævel har det stærkeste bid i forhold til kropsmasse.
Det gør dyret til en stor hvid haj!
Med ben.
Det har du delvist ret i.
Dyret er ikke menneskeæder.
- Er det ikke? - Nej.
Hvad spiser det så?
Den tasmanske djævel er ådselæder,
den spiser oftere døde dyr, end den jager levende bytte.
Jager den døde dyr i vejsiden?
Det er jo ikke skræmmende, det er bare dovent.
Aboriginerne mener, at dyret stammer
fra et skræmmende forhistorisk væsen.
De siger, at for flere tusinde år siden
hidkaldte deres aboriginer-forfædre denne djævel
for at forsvare øen mod fjender.
Et ildspyende uhyre født af jorden,
der kunne fortære dets menneskebytte
helt.
Du tror vel ikke på det vrøvl?
Gør du?
Beklager, men vi er nødt til at slutte nu.
Tak.
Tak, fordi I kom.
Hold dig til manuskriptet.
Du skal tiltrække turisterne, ikke skræmme dem.
Folk kan lide at blive skræmt nu og da.
Det er alt sammen noget vrøvl.
Din evne til at reducere min afhandling til en fornærmelse er imponerende.
Hvad så?
En helikopter er blevet set på vej mod Blood Canyon.
Whitfield og jeg må sikre os, at det ikke er basejumpere.
- Du skal være på stationen imens. - Tag mig med.
- Det er Whitfields opgørelse. - Du kan overbevise ham.
Ja, men hvorfor skulle jeg gøre det?
Jeg har ikke været i marken i flere uger.
Jeg vil ud!
Men ikke sammen med mig.
Når en fyr finder modet til at invitere en pige ud,
så fortjener han et svar, også selvom svaret er nej.
Hvis jeg kommer med, tager jeg med på date.
Mener du det?
Jeg lover ikke andet end middag.
Så kører vi.
TASMANIEN PARK & SKOVSTJENESTE
Anderson, jeg kører nu.
Det er modtaget.
Du får de berømte huler at se, Alex!
Stone!
Stone?
Stone!
Fantastisk!
Jayne, hvad er status?
Kom med klatreudstyr og lommelygter. Vi har en situation.
Hvad mener du? Hvad foregår der?
Bare kom, så hurtigt I kan.
Det er modtaget. Vi er på vej.
Lad os komme af sted. Hurtigt!
Hej!
Jeg tror, han er der, men jeg kan ikke se ham.
Okay.
Hold fast i mine ben.
Stone!
Kan du se ham?
Nej. Der er meget blod.
Hvad?
Han skal op derfra, før betjente kommer.
- Giv mig rebet. - Jeg finder førstehjælpskassen.
Sig til, når jeg kan komme derned.
Sænk mig ned.
Jeg er fri af rebet.
Okay, Stone.
Stone?
Kan du se ham?
Nej.
Stone, hvor er du?
Stone, kom nu!
Kom nu.
Hvad fanden er det?
Stone?
Se engang.
Hold da kæft!
Træk mig op! Få mig ud herfra!
Kom nu!
Få mig ud!
Kom nu! Grib min hånd.
Anderson, hvad fanden skete der?
Hvis blod er det?
Stones.
Hvor er Stone?
Stone er død.
Hvad?
Der er noget dernede.
Han var revet i strimler og halvt spist.
Spist? Nej, nej. Måske rev han sig i faldet.
Nej, jeg ved, hvad jeg så.
Jamen det giver jo ingen mening.
For helvede.
Vi skal væk herfra.
Vi kan ikke bare efterlade Stone.
Vi kommer tilbage efter ham.
Der er ikke sikkert dernede, jeg er ikke
vis på, at det ikke kommer herop.
Det giver overhovedet ingen mening.
Jeg flyver os ud herfra.
Vil nogen blive, er det på eget ansvar.
Anderson! Måske burde vi tage tiden til at ordne det.
Tænke over, hvad der er det bedste at gøre.
Jayne, har du nogensinde set mig være bange for noget som helst?
Godt, lad os så komme videre.
Hvad med udstyret?
- Hul i udstyret. Kom så. - Kom nu.
Tillykke, drenge og piger.
I er anholdt for ulovlig indtrængen, uforsvarlig adfærd, hærværk
og ulovlig lufttransport i en nationalpark.
Hvor er pengene?
Sammen med Stone.
Parkbetjent, vi har brug for hjælp. Vores ven er blevet dræbt.
Det er en farlig aktivitet, I dyrker, ikke?
Han døde ikke ved et udspring.
Noget åd ham.
Det er umuligt.
Tasmanien har ingen hjemmehørende menneskeædere.
De finder bare på historier for at undgå at blive anholdt.
Se blodet på hans hænder!
Hvis det er sandt, finder vi jeres kammerat,
men først tager vi jer i forvaring
og beslaglægger jeres helikopter.
Du ligner en fornuftig mand.
Her er en hypotetisk historie.
Der ligger 50.000 i kontanter nede i det hul.
Det er dine, hvis du flyver os alle væk herfra.
Bare du ikke havde gjort det.
Du begår en fejl, kammerat.
Du brød loven!
- Kom så! - Stå stille!
Hov, hov!
Vent nu lidt.
Der er ikke flere, der skal dø her i dag.
Gå tilbage.
Jeg er betjent hos New York politi.
Tro mig, vi narrer jer ikke.
Okay? I har en situation her.
Så du liget?
Nej, men det gjorde min ven.
Ja? Hvor er det så?
I den underjordiske hule, der er fuld af hulemalerier.
Lad os se på det.
Nej, det er ikke sikkert. Vi bør ikke gå tilbage.
I viser mig liget, ellers bliver I anholdt.
Det er jeres valg.
I hørte ham, kom så!
Alex og jeg rappeller ned.
Hold vagt heroppe, så fangerne ikke løber væk.
Du og Danz kan tage af sted, jeg holder øje med dem.
Vil du ikke se malerierne?
Måske er der voodoo eller sådan noget dernede.
Jeg har ikke fået mit rigger-certifikat endnu.
Danz, du og jeg ordner sagen.
Alex, vær forsigtig.
Rebet er sikret.
Klatrer ned.
De bør ikke tage derned, det er ikke sikkert!
Måske er det ikke sikkert her.
Vi burde forlade stedet så hurtigt som muligt.
De løj ikke.
Tror du, nogen har fået fat i en løveunge
eller en tigerunge og smidt den herned, da den blev for stor?
Næ.
Nej, det tror jeg ikke.
Ikke med den stank.
Har du lugtet det før, Danz?
Tasmanske aboriginere havde et ord for den stank.
Det betød djævel-stank. Det betød død.
Ved du, hvorfor de kalder området her for Blood Canyon?
Nej, hvorfor?
Det er opkaldt efter et uheld, der tog livet af fem unge.
Jeg var knap 15 år gammel.
Vi elskede at stjæle forældrenes dåseøl,
komme herop i floddalene og feste som rockstjerner.
Vi var heroppe en nat, klokken var 1-2 stykker,
skulle jeg tisse, så jeg tumlede ud,
væk fra kammeraterne.
Det første skrig er stadig det,
der holdt mig vågen i årevis.
Hver eneste af dem
skreg om nåde,
skreg om hjælp.
Skreg efter mig.
Jeg kunne ikke bevæge mig, Danz.
Overhovedet.
Jeg var 15 år gammel.
Jeg stod bare der
med hænderne på pikken,
mens mine bedste venner skreg om nåde.
Et efter et
stoppede skrigene.
Da jeg endelig fandt modet til at bevæge mig,
kunne jeg mærke solens stråler på min ryg.
Ia jeg gik ind i hulen igen,
så jeg noget, jeg har set før eller siden.
Det var ikke et dyr, der havde gjort det.
Mine fem bedste venner,
deres kroppe var flået i stykker, knoglerne var brækket, knust og spist,
indvolde og ansigter lå spredt overalt, som var det dynger af pølser.
Jeg kunne ikke engang se, hvis læber var hvis.
Hvad var det?
Jeg ved det ikke.
Da jeg nåede frem til hulen, var det for længst væk.
Men jeg genkender lugten.
Det er den samme.
Vi bør vel se, hvor det fører hen?
Nej, jeg har en skidt fornemmelse, Danz.
Lad os komme ud herfra.
Hvad med liget?
Vi lader det være.
Han har ikke noget imod at tilbringe natten her.
Hvad fandt I?
De taler sandt.
Hvad tror du, det var?
Jeg ved det helt ærligt ikke.
Kan vi komme væk herfra nu?
Ja. Ja, det kan vi.
Skide stank.
Det er usædvanligt.
Alex, du gik glip af noget. Der er masser af voodoo dernede.
Hvad da?
Der var malerier af uhyrer og den slags.
Chef, jeg skal lige pisse, inden vi går.
Mener du det?
Hvordan slap du for at tage riggercertifikat?
Jeg holder øje med ham.
Kom ind med jer. Hurtigt.
Hvad laver en sød, køn pige som dig herude i vildmarken?
- Så sød er jeg ikke. - Jeg kan allerede lide dig.
Medmindre du vil hjælpe mig, er du nødt til at løsne mine hænder.
Du kan godt stole på mig.
Det er fint, ikke?
Ved du, hvor meget det ur koster?
Sikkert mere end du tjener på et år.
Når vi kommer tilbage til civilisationen,
får du det, hvis du lader mig slippe ud ad bagdøren.
Det lyder som en god aftale.
Hvad med at sætte dig ind i den bil og holde op med at spilde min tid?
Jeg er dobbelt så stor som dig.
Hvad med at vælter dig omkuld, og jeg smutter?
Du har ikke noget imod at blive spist ligesom din ven?
Det er 130 kilometer til civilisationen.
Du troede, jeg mente det. Det var bare min spøg.
Sæt dig ind i bilen, og opfør dig ordentligt, så får du lov til at komme med!
Simon, kom nu!
Du gør bare tingene værre.
Jeg prøver bare at undgå spjældet.
- Jeg har nemlig en karriere. - Dejligt.
Jeg forstår ikke, hvorfor Stone inviterede dig med.
Han ville have en mand med i gruppen
i stedet for en lille pige.
Pas du lige på!
Slap af, skatter.
- Hold din kæft. - Hvad vil du gøre ved det?
Opfør dig ordentligt!
Resten af jer har bare at opføre jer ordentligt!
Lad os så komme af sted.
Det er ved at blive mørkt.
Du!
Så er det nok!
Og jeg er spildesigner!
Hvad er det for et spil?
Er vi der snart?
Stop bilen!
- Slap af, det var en spøg. - Hold kæft!
Jeg prøver bare at lette stemningen.
- Der er noget på vejen. - Hvad er det?
Danz, lad geværet med den bedøvende pil. Nu.
- Hvad fanden skete der? - Jeg ved det ikke!
Slip os fri. Vi kan hjælpe.
Det kan vi ikke! Lad os eftersætte den.
Nej, I kan ikke efterlade os her ubeskyttet!
- Hvad fejler du? - Få os ud herfra!
Bare rolig. Vi dræber den!
Bare rolig?
- Bliv her! Vi kommer tilbage. - Nej!
Whitfield! Whitfield!
Jayne, godt gået!
- Kør! - Godt gået.
Nogen skal skifte gear!
Jayne, kør!
Anderson, kom herop.
Skift gear.
- Jeg har gearstangen! - En!
To!
Kom så!
Whitfield!
Hørte du det?
Whitfield!
Løb!
- Prøv igen! - Tag dig nu sammen!
Ikke slippe koblingen så hurtigt. Kom nu!
Nej.
Danz?
- Første. - Okay, okay.
Anden.
Der er en, der er den første.
Tak. Tak.
Hvad med dine venner?
Den fik dem.
Den? Hvad helvede er det?
Jeg aner det ikke.
Lad os komme væk herfra. Kom.
Tag tingene.
- Flot. - Se der.
Tag rebene, macheten.
Nu har vi i det mindste noget at arbejde med.
Macheter.
Kors i skuret.
- Nødblussene? - Jep.
- Nødblus. - Førstehjælpskasse.
Åbn den.
Hvad skal jeg med den her?
- Ja! - Sådan!
Giv mig macheten. Den her er ubrugelig.
Måske får du ikke brug for den.
Tror du, vi slog den ihjel?
Ellers vil den nok betænke sig ved at angribe igen.
Jeg kan ikke finde dem nogen steder.
Vi må hellere komme væk herfra.
Det er for farligt.
Det er jeg ked af.
Kom nu.
Det hjælper ikke. Der er ingen, der lytter.
Hvorfor ikke?
Radioen er kun forbundet til stationen.
Normalt ville en af os være i den anden ende.
Flot. Jeg kan ikke få et signal.
Medmindre vi har dræbt den tingest,
så er vi nemme mål, hvis vi bliver hele natten.
Sig, at du har en plan, Anderson.
Du har ikke højdeskræk, vel?
Er du okay? Skal jeg tage med?
Nej, jeg... Lad de andre gå først. Jeg holder vagt, indtil I er oppe.
Okay.
Hvad mener du, Simon? Ikke dårligt, hvad?
Det er godt her i træet.
Hvad var det for noget?
En bjørn eller sådan noget, ikke?
Ja. Var der nogen, der så, hvad fanden det røde lys var?
Er der andet, du vil dele med os?
Hvis du ved noget, der kan hjælpe os, bør du sige det.
Du ville ikke tro mig.
Sig frem.
Hvem af jer var i hulen?
Det var jeg.
Ville du beskrive det som et rituelt kammer, der blev brugt til menneskeofringer?
Der var nogle kranier dernede.
Hvad med malerierne? Lignede de den ting, der angreb os?
Ja. Præcis den samme.
Og den gløder rødt.
Den findes.
Hvad findes?
Og din ven udløste det.
Udløste hvad?
Mit afhandling handler om australsk folklore.
Ifølge tasmansk mytologi var der
et bæst, en djævel af en slags,
der kunne tilkaldes ved hjælp af et blodoffer
i en hule ligesom den her.
Da din ven faldt ned, hvis der var nok blod.
Det kunne have udløst det.
Du bliver ved med at sige udløse.
Mener du, at hulen er en overnaturlig dødsfælde?
Beklager, men det er virkelig svært at tro på.
Helt enig.
Hvordan fungerer det?
Tror du på det?
Jeg spørger bare.
Hvordan fungerer det?
I historierne,
når de her bæster er ynglet, jager og dræber de ubarmhjertigt angriberne.
Ifølge folkloren er vi altså skurkene?
Ja.
Jeg siger bare,
at uanset om det er det rene hokus-pokus
eller en sindssyg bjørn,
så må vi håbe, den ikke kan klatre i træer.
Vi kørte den over.
Den ligger sikkert derude et sted og bløder ihjel.
I morgen tidlig smutter vi,
og den ting vil betænke sig ved at sætte efter os.
Jeg håber, du har ret.
Bare rolig, jeg skal nok få os igennem det.
Det lover jeg.
Kan du ikke sove?
Nej.
Det er nok bedst, du ikke ser ned.
Jeg hedder forresten Jayne.
Ligesom en pige?
Jeg staver det med y, så...
Så ligesom en pige?
Ja, ligesom en pige.
Jeg hedder Alex.
Ligesom en dreng.
Godnat, Alex.
Godnat.
Hjælp!
Alex!
- Hvad var det? - Det ved jeg ikke.
Det er Danz. Han lever.
Kom så!
Jeg er læge. Jeg gør det.
- Kan du vente, til det er sikkert? - Nej, han har brug for min hjælp.
Okay. Hold dig tæt på Jayne. Jeg rækker den her ned til dig.
Træd derned.
Alex!
Kom så.
Alex! Alex!
Nej.
Kom! Det er for sent!
Tænk, at det her virkelig er sandt.
Hvad er det, vi ser?
Det er ligesom, folkloren beskriver.
Den er som en forstærket udgave af en tasmansk djævel.
Ligesom i tegnefilmen?
Nej, ikke ligesom i tegnefilmen.
Hvis den ligner den moderne djævel, tiltrækkes den af høje lyde.
- Så Danz' skrig... - Førte den til ham i morges.
Jeg burde have fortsat med at lede efter ham i nat.
Ja, men hvilket dyr kan overleve sådan en kollision
og vågne næste morgen og beslutte at dræbe noget?
Jeg er ligeglad med, hvad det er. Den skal dø, før den dræber os.
Hvad har du i sinde?
Jeg har en idé. Skat, hjælp mig lige.
Der er 140 kilometer til civilisationen, 25 til helikopteren.
Vi går tilbage og flyver herfra.
Det er en rigtig dårlig idé.
- Vi kan ikke løbe fra den. - Det behøver vi heller ikke.
Vi deler os. I kan undgå den længe nok til, at jeg kan nå i luften.
Presser jeg mig selv, kan jeg nå derhen på halvanden time, måske mindre.
Jeg henter helikopteren, og så henter jeg jer.
Det kan jeg godt lide.
- Der lyder som en plan. - Venner!
Tag alt det med, I kan bære.
Det er ikke til at vide, hvad I får brug for.
Der er også en vejrstation deroppe.
Vi burde tage af sted sammen.
Hvad er der?
Der er ly, forråd, en radio.
- Min plan er bedre. - Min plan er mere stille.
Djævelen tiltrækkes af høje lyde.
Lige så snart rotorbladene starter, bliver du til et mål.
Det er da godt, den ikke kan flyve.
- Hvad fanden er det? - En lille hjemmelavet flammekaster.
Hvor har du lært at lave sådan en?
Jeg anholdte en knægt,
der fandt en arbejdsbeskrivelse på internettet.
Tænk, at jeg skulle få brug for den.
Internettet er et farligt sted.
Det er faktisk ret enkelt.
Lygten udløser elpistolen og brændstofpumpen,
der spytter brændstoffet forbi tændrøret, og bang!
Vi har tasmansk djævel ad libitum.
Sådan!
Vi er nødt til at tale om det her.
- Jeg... - Det er umuligt...
- Kors! - Stop den!
En sikring eller noget.
Du ved, hvad der laver larm? Gør det!
Løb!
Hvor er Jayne?
Kom væk derfra!
Giv mig en af dem.
Vi bytter. Tak!
Vi tager vist imod tilbuddet, Walsh.
Hvem har ketchup med?
- Det kræver mere end ketchup? - Det lugter hæsligt.
Sådan går det, din skide...
For én gangs skyld er jeg enig med dig.
Ærgerligt, at folk døde.
Tak.
Venner?
Der er flere af dem.
- Løb! - Kom så. Af sted!
Kom så!
Hvor fanden har de ting været?
Vi har brug for en ny plan.
Planen er den samme. Jeg henter helikopteren, vi overlever.
Så du ikke lige, hvad der skete?
Ved du hvad? Jeg er færdig med at høre på dig.
Jeg bestemmer her!
Bestemmer? Dame, du bestemmer ikke en skid.
Ia det gik galt i går aftes, efterlod du os bundne,
ude at stand til at forsvare os.
Var det ikke for os, var du død.
Stop så! Var det ikke for Alex, var jeg død.
Tak.
Jeg er taknemlig for, hvad du gjorde i går,
men jeg har ansvaret for dig, og du gør, som jeg siger.
Ellers hvad?
Trækker du så våben mod mig igen?
Er det nødvendigt?
Lyden af helikopteren vil tiltrække de bæster
først til dig og så til os.
Vi kan ikke gøre noget, der larmer!
Det er sikrere at gå op til vejrstationen.
Hør godt efter.
Jeg nægter at lægge mit eget og mine venners liv i dine hænder.
Jeg går hen til helikopteren og flyver os væk fra det rod her.
Kan du ikke lide det, står det dig frit for at lave andre planer.
Du kan også bare skyde mig. Det er dit valg.
Jeg håber sgu, du har ret.
Der er et vandløb længere fremme, som vi kan følge til flodudmundingen.
Det er otte kilometer nordpå. Der burde være plads til at lande.
Det lyder fint.
- Jeg tager med. - Her.
Nej, du sinker mig bare.
Jeg er hurtigere end dig.
Og du har brug for en bodyguard.
Lige nu er du verdens vigtigste mand,
og jeg har i sinde at beskytte mine værdier.
Hvor fanden har du den fra?
Fra bilen. Den må have tilhørt en af dine kolleger.
De bruger den ikke længere.
Du må hellere strække ud først.
Jeg bærer dig ikke, hvis du forstrækker en sene.
Strækker løven ud, før den dræber gazellen?
Nej.
Vi synkroniserer urene. Kom.
I begår en fejl.
Ingen hører på mig.
Bare rolig, det skal nok gå.
Hvordan kan du være så sikker?
Med dine evner som flammekaster og mit okay udseende,
hvad kan så gå galt?
Rolig nu.
Hold nu trit, gamle mand.
Tror du, de klarer det?
Befinder man sig i en desperat situation,
er Anderson uden tvivl manden, der kan redde en.
Klarer han det ikke til tiden, skyldes det kun, at han er død.
Anderson er en sej nyser.
Han hjalp mig med at komme i gang med basejumping.
Hvorfor basejumping? Det virker fuldstændigt skørt.
Tro det eller ej, jeg havde højdeskræk.
Den bedste måde at overvinde det på var at springe ud fra en klippe.
Efter første gang var jeg fascineret.
Det virker endnu mere skørt.
Det er skørt, og jeg anbefaler det ikke til nogen.
Men det var været den mest lønnende oplevelse i mit liv.
Selv den her tur?
Det er jeg ikke afgjort endnu.
- Gider du holde den her? - Ja.
Den var god.
Heroppe!
Vi er ved floden!
Langt om længe.
Lad os sætte os herovre.
Anderson, hvad er status?
Vi har gået fem kilometer, det går fint.
Vi er nået frem til floden.
Bliv der, vi kommer og henter jer.
Okay.
Bliv nede.
- Her. - Tak.
Hvordan mødtes du og Walsh?
Jeg havde nattevagten på skadestuen.
Han var alvorligt såret af to skud.
Mens han var ved at bløde ihjel,
inviterede han mig på middag.
Jeg vidste, hun ikke kunne nægte en døende mands ønske.
Det spørgsmål, du burde stille, er,
hvor længe det tog Walsh at afsløre sit hemmelige liv som basejumper?
Lad os bare sige, at da han tog mig med for at se ham springe,
svarede det til at møde hans forældre for første gang.
Da han lærte mig at springe, et frieri.
Var du ikke bange?
Mener du det? Jeg var skrækslagen!
Men det ville være mere skræmmende at leve uden ham,
så jeg sprang ud i det.
Vent, til du ser, hvad jeg har planlagt til brylluppet.
Du holder søreme flot trit, Simon!
Vi klarede det.
Anderson,
jeg indhentede dig næsten.
Ja, det skal nok passe.
Mayday! Mayday! Det er...
Vi skal lette nu.
- Anderson, den tingest kommer. - Fandens.
Skynd dig!
Jeg gør, hvad jeg kan!
- Du må skaffe mig mere tid! - Hvad?
Mayday! Mayday!
Kom bare an, din elendige...
Der fik du den!
Ja, for fanden, så letter vi!
Det virkede! Lad os komme væk herfra!
Få os ud herfra!
Sådan, ja. Stille og roligt.
Godt gået.
Mayday! Mayday! Det er Echo, Alpha, Foxtrot, kom ind.
Mayday! Mayday! Det er...
Fandens også!
Jeg kan ikke komme igennem. Der er ingen transmission, kun støj.
De er stadig dernede.
Jayne!
Den gode nyhed er, vi er på vej hen til jer.
Den dårlige nyhed er, at de store bæster følger efter os.
De følger efter os fra jorden.
Jeg kommer meget hurtigt ind.
I skal være klar til at springe om bord i helikopteren.
Jeg kredser langt ned for jer.
Tag ikke andet med end jer selv, forstået?
Bare kom, vi er klar.
Okay.
Der er de.
Godt.
Okay.
Ned,
Anderson! Pas på!
Nej, nej, nej! Rør den ikke.
Spark den ud af døren!
- Spark den ud. - Det kan du selv gøre!
Hold kæft! Kom tilbage og...
Åh nej!
Åh gud!
Spark den ud!
Spark den ud nu!
Kom nu!
- Nej. Nej, nej! - Nej!
Den har fat i mig!
Anderson?
Er du uskadt?
Anderson?
Anderson!
Anderson, er du uskadt?
Anderson!
Ja, det tror jeg.
Hvad med Simon?
Simon har forladt bygningen.
Kan vi bruge radioen?
Nej.
Er det kun mig, der synes, de bliver større?
De bliver større.
Anderson, det ser ud, som om de er distraherede.
Kom med det samme!
- Kom så! - Hvad fanden gør vi?
Vi finder på noget.
Når vi dræber en, bliver de andre bare større.
- Det bliver bare værre! - Jeg ved det godt.
Vi finder på noget.
Her.
Vi skal af sted, mens de stadig er distraherede.
Hvor langt er der til hytten?
For langt.
Jeg vil se kammeret.
Går du tilbage til dragens hule?
Der kan være instrukser i aboriginernes hulemalerier,
der indikerer reglerne for, hvordan vi stopper dem.
Alex, er du sikker?
Beklager, men det er selvmord.
Hun havde ret angående helikopteren.
Måske burde vi lytte til hende til en forandring.
De bæster er virkelige, og de bliver sværere at dræbe.
Hun er nødt til at tage derned,
for vi skal finde ud af, hvad vi er oppe imod.
Okay?
- Kom nu! - Godt, så går vi.
Det er bedre end at blive her.
Har du den? Kom så.
Kom så, af sted!
Er du sikker på det her?
Det er min beslutning.
Okay.
Det bliver godt for dig.
- Hun har højdeskræk. - Hvadbehager?
Godt. Jeg måtte næsten kaste Jayne ud fra hans første bjerg.
- Undskyld. - Jeg er klar.
Sænk mig ned.
Kan du se noget?
Et øjeblik.
Der står intet om at stoppe dem.
De bæster stopper ikke, før...
Før vi alle er døde.
Ja.
Der blev ynglet seks bæster. Vi har dræbt to.
Vi ved i det mindste, at hvis vi kan dræbe de andre fire,
er vi i sikkerhed.
Et øjeblik.
- Alex! Alex! - For helvede!
Jeg skal lige undersøge noget.
Der er en anden indgang.
Jeg har en idé.
De løber hen imod lyden af en eksplosion.
Sig til, når de er på vej hen mod mig.
Jeg narrer dem indenfor og sætter ild til dem.
- Jeg elsker dig. - Bliv ved mikrofonen.
Jeg får brug for den her.
Var det ikke klart? Det er mig, der gør det.
Det er ikke nogen god idé.
Jeg er den letteste. Du kan trække mig hurtigt op.
Det giver mening.
Du skal ikke se på mig, hun har ret.
Kom så.
Okay.
Her.
Jeg har ikke brug for din hjælp.
Det ved jeg godt.
Held og lykke.
Hun er klar.
Okay.
Så er det nu.
Alle fire kommer direkte hen mod hulen.
Her!
Der sprænges!
Kom ind, Alex!
- Jayne! - Klar!
Træk!
Jayne!
Alex!
Hjælp!
Jayne, bliv nu klar!
Nu!
Satte du ild til dem?
Det gik galt. Meget hurtigt.
De er sat ud af spillet i et stykke tid.
Det betragter jeg som en sejr.
Er du okay? Kom her.
Vi skal have udstyret løsnet. Vi skal videre.
Hvordan ser det ud?
Stille.
Det ser godt ud. Jeg kan ikke høre noget.
Løb!
Jeg skal hente Lisbon! Vi mødes ved helikopteren.
Lisbon?
Skatter!
Walsh!
Lisbon? Lisbon?
Lisbon! Lisbon!
Nej! Lisbon!
Kom an!
Vi skal videre.
Ind med jer!
Vær stille. Kom så!
Hvor mange skud har du tilbage?
Tre.
Perfekt. Vi er tre.
De bæster skal ikke æde os.
Når du står på kanten af skrænten,
træder man ikke tilbage, men frem.
Ved du, hvem der har lært mig det? Dig.
For første gang i mit liv aner jeg ikke, hvad jeg skal gøre.
Tiden rinder ud. Vi skal videre.
Bæsterne nærmer sig.
Du har altid en plan.
Der er ting her. Vi bør kunne finde på noget.
Det her kunne fungere.
Nødblus.
Lad os håbe, de har arvet Simons musiksmag.
Jeg kan lide din tankegang.
Gør dig klar til at løbe for livet.
Du.
Du har altid haft dramatisk sans. Lad os få dig op.
Hold da kæft.
- Skal vi trække den ud? - Nej, det kan slå ham ihjel.
- Jeg stopper blødningen. - Kom.
Okay?
Prøv at være stille. Gør dit bedste.
Så går vi.
Okay, okay.
Efterlad mig her. Jeg fører dem direkte til os.
Vi klarer det.
Nej. Jeg får os alle dræbt.
Kom så!
Her er det!
Kom så! Kom så!
Op ad stigen.
- Hvad? - Nej, jeg efterlader dig ikke hernede.
Jayne, jeg er ved at forbløde.
Det er virkelig slemt.
Inden I får radiokontakt med nogen, er jeg død, før de når frem.
Nej. Nej!
Jeg distraherer dem. Jeg har styr på det.
Lad mig dø på min måde.
Vi kan lave en anordning, så vi kan hejse dig op.
Nej. Nej, der er ikke tid til det.
Der er ikke tid til det.
Man lever hver dag, som var det ens sidste...
En skønne dag får du ret.
- De kommer. - Det er okay.
Kom så op ad stigen!
I klarer jer.
Kom nu, kammerat.
Kom så. Kom og tag mig.
Kom nu, kammerat.
Der er ingen radio. Der burde være en.
Måske kan vi reparere den.
Jayne, hørte du mig? Der er ingen radio.
Jeg er ked af det med Anderson, men vi skal bevare fokus!
Der må være noget, vi kan gøre, noget vi kan bruge.
Ellers også må vi bare vente.
Vi kan klare det.
Tror du på det?
Tror du virkelig på det?
For vi sidder i en fælde her.
Vi sidder i en fælde.
Men der er kun en tilbage.
Den smadrer hytten.
Jeg vil ikke dø, ikke sådan her.
Okay.
For helvede.
- Tag den her omkring dig. - Hvorfor?
Vi skal overleve sammenstyrtningen.
Jeg har en plan.
- Har du? Hvad går den ud på? - Du er nødt til at stole på mig.
- Fortæl mig det. - Alex,
du er det stærkeste menneske, jeg kender, og det elsker jeg ved dig,
men du er nødt til at tro på mig her.
Følg mig. Uanset hvad.
Kom så.
Kom nu!
Bare rolig, vi skal nok klare det.
Jeg havde et nært forhold til min lillebror.
En dag besluttede vi at klatre op i et træ i baghaven.
Det var et meget højt træ.
Vi klatrede højere og højere.
Vi havde det herligt.
Men så hørte jeg noget knække.
Jeg prøvede at gribe ham,
men det lykkedes ikke.
Han var væk.
Jeg burde have reddet ham. Det gjorde jeg ikke.
Jeg lovede mig selv, at jeg aldrig ville føle sådan igen.
Jeg ville aldrig miste det igen.
Jeg savner ham meget!
Jeg giver ikke slip på dig.
Jeg er bange.
Kom så!
- Kom så! - Okay.
Hurtigere!
Stol på mig.
- Er du okay? - Ja.
Det burde jeg nok have gjort, før vi sprang.
For held.
Jeg har vist brug for mere held.
Det var den sjette.
Sagde Walsh ikke, at det første spring svarer til et frieri?
Det var Lisbon.
Lisbon, ja.
Lad os begynde med en date. Jeg lover ikke andet end middag.
Jeg kender et godt sted, hvor de har buffet.
Der er små hulemalerier, men jeg tror, du vil elske det.